Pořád jim to nedochází?
Boj o východ Ukrajiny je zapomenut, poničením spojnice na Krym došlo k narušení jisté trpělivosti Rusů a na různá místa v ukrajinském vnitrozemí dopadly přesně mířené rakety.
![](https://1b83031c9f.clvaw-cdnwnd.com/c423b185141dee526084fdf8bc516c07/200002286-d3cb2d3cb4/zelensky-fotomontaz.jpg?ph=1b83031c9f)
Až 200 údajných střel a pouhých 11 obětí na životech naznačuje, že Rusové zatím stále šetří civilní obyvatelstvo, přestože dokázali zlikvidovat řadu vojenských, zpravodajských a strategicky důležitých cílů. Zásah do energetické sítě je jistě i poselstvím Evropské unii, topící se v problémech díky přístupu Němců a několika dalších států k problematice výroby elektřiny a obchodování s ní.
Evropští liberálové společně s Brity a Američany nadále zvyšují tempo zásobování Ukrajiny moderními zbraňovými systémy proudícími do země především přes Polsko. To vyvolalo nevoli už i v Bělorusku, které se připravuje k aktivnímu zapojení do konfliktu. Eskalace konfliktu pravděpodobně vyhnala Zelenského z Kyjeva a dá se očekávat, že tento najatý herec v roli prezidenta, neustále se pohybující v pseudovojenském oblečení, se v hlavním městě jen tak neukáže. Což komplikuje služební cestu Fialovi a pár dalším česko-ukrajinským členům naší vlády. Budou muset za řešením ukrajinských problémů cestovat možná jen do Polska.
Mimochodem jsou to právě Poláci, kteří jsou společně s našimi a slovenskými představiteli státu největšími poskoky anglosaských válečných štváčů. Přitom nové bombardování Ukrajiny by mělo být zásadním varováním a důkazem toho, že Rusové mají k dispozici extrémně přesné rakety s různými délkami doletu. A taková Strakovka je vcelku snadno zasažitelným cílem. Zhasnutí části Ukrajiny je navíc vcelku jasným signálem, který říká, že bez plynu a ropy budeme brzy, ale nelze se spoléhat ani na elektřinu, je tak snadné ji vypnout. Bez ní už to nebude život, ale živoření.
I přes výše uvedené se šílenci ve vedení EU a jejich členských států dále prezentují nejen nenávistí k Rusku, k jeho vedení a prostému lidu, ale vymýšlí další kontraproduktivní akce a postupně likvidují náš svět takový, jaký jsme znali a v němž jsme žili. To tempo destrukce je zběsilé a snaha předhodit velkou část našeho světadílu hladovým americkým vlčákům přímo děsivá. Co jim všem za to muselo být slíbeno?
Bohužel celý tento proces je vnímán pouze menšinou z nás. Těch, kteří nerozeznávají scestnou ideologii a propagandu od reality a v podstatě souhlasí s chováním liberálů je stále příliš mnoho na to, aby se naše protesty proti destrukci Evropy a České republiky staly natolik důraznými, aby ovlivnily budoucnost. Nazývají nás dezoláty, proruskými šváby, ještě nedávno antivaxery a podobnými názvy, přitom sedí na větvi, kterou si sami pod sebou podřezávají. Je až nepochopitelné, jak ochotně přikyvují a přizpůsobují se podmínkám, které byly uměle vytvořeny tak, aby lidé postupně přišli o vše, co dosud vybudovali a nashromáždili.
Je velmi zajímavé pozorovat, kdo je největším bojovníkem proti Putinovi. Většinou jsou to mladší lidé, zpracovávání v době svého působení na školách, kde se výchova k uznávání "socialistických hodnot" změnila v obdiv k těm liberálním evropským, přičemž obojí jsou značně podobné. Ostatně právě tyhle lidi nacházíme nejčastěji v politických neziskovkách, přicucnutých a vysávajících náš stát. Někteří z nich jsou příživníky - naivními idealisty - ostatní se prostě vezou a pobírají extrémně vysoké odměny/výplaty. Nezapomínejme také na jejich náčelníky/chlebodárce.
Bylo by zajímavé vědět, kolik lidí z této části občanů by s radostí narukovalo do armády ve chvíli, kdy by byla vyhlášena mobilizace. Pokud by se mělo válčit s Ruskem jen pro ideologické poblouznění vlády a radost USA, dá se předpokládat, že by značná část rodičů odklidila své dospívající a dospělé děti mimo dosah Fialy & spol.
Až blázen Černochová bude zase někdy hovořit o potřebě změnit pohled na případné povolání do armády, zamyslete se nad tím, pro koho byste měli umírat a proti komu bojovat. Zda-li by nebylo lepší zbavit se těch, kteří válku chtějí.
Zdroj: autor: Jindřich Kulhavý, infokuryr.cz/n/